Plié...
og to...
tre...
fire... Albuer opp.
Og to...
tre...
åpen, fire.
Ogplié...
to...
tre...
åpen, og...
Publikum blir stille på Yankee Stadium,
'Huset som Ruth bygde',
når skygger av en tidlig høst senker seg over gjerdet på høyre felt.
Flaggene flagrer friskt i vinden.
Når vi går inn i starten på sjuende omgang,
med én strike på Jo Jo Moore,
Red Ruffing kaster.
Trodde det var et pistolskudd.
Jeg skal gi ham et pistolskudd.
Én ute, en mann på andre,
starten på syvende, to striker på Jo Jo Moore.
Hva sa jeg om det der? Tante Blanche har hodepine.
Jeg kan ikke stoppe. Det er et stort øyeblikk i World Series' historie.
Yanks spiller mot Giants.
Jeg sier ikke fra igjen!
Jeg vil ikke han skal slutte å spille. Det er bare smellene.
Han gjør det alltid når jeg leser lekser.
Ett kast til. Jeg kan ta ham. Jeg er i slag i dag.
Faren din gir deg noen slag når han kommer hjem.
Kom hit og sett fram vannglassene! Nå!
- Jeg setter fram glassene. - Har han brukket armen?
Jeg har sagt fra 109 ganger om det bråket.
Ikke kjeft for min skyld.
Jeg er ferdig. Jeg fikk ham ut. Jeg visste jeg var i slag.
Vask hendene dine.
- De er rene. Jeg har hanske. - Ikke være nebbete mot meg.
- Det var jeg ikke, jeg svarte. - Hvem har spurt om noe?
Og ikke svar lavmælt når jeg går unna.
Hva?
Jeg hørte det!
Om de skjærer ørene av, vil jeg ennå høre gjennom nesen.
STILBOK
DE PRIVATE MEMOARENE TIL EUGENE MORRIS JEROME
Det er nok sying for i dag. Jeg vil ikke ha deg blind, heller.
Er halsen din sår igjen?
Nei. Det er det samme som før.
Hva gjør du der inne, Eugene?
'Hva... gjør... du...
'der... inne...
Eugene?'
'Brølte hun med høy stemme.'
Eugene!
Jeg kommer!
'Jeg kommer.'
Jeg hater navnet mitt.
Eugene Morris Jerome.
Hvordan kan jeg spille for Yankees med et sånt navn?
Ja! Ta ballen!
Man må hete Joe eller Tony eller Frankie.
Alle de beste på Yankees er italienere.
Mor lager spagetti med ketsjup. Hvor stor sjanse har jeg?
Jeg tror faktisk jeg skal bli forfatter.
Jeg vil skrive bøker, skuespill eller filmer.
Hvis det ikke blir noe med Yanks.
Jeg skal bli forfatter, nemlig.
Eugene?
Hallo! Eugene!
Hallo, Mrs. Laski.
Jeg trodde du lovte å hjelpe meg å rydde kjelleren.
Ja, det skal jeg.
Ikke gratis. Jeg vil gi deg noe.
Tenker hun det samme som jeg?
Du har finere farge i dag, vennen. Har du fått deg litt sol?
- Jeg gikk ned til stranden. - Veldig sakte, håper jeg.
Ja, mamma.
Hun gjør alltid som hun blir bedt om.
Eugene! Plukk opp de bladene.
Hun får spesialbehandling,
for legene sier at hun har hjertebank.
Så jeg må gjøre alt arbeidet hennes.
Hun bør helst ha dårlig hjerte, ellers dreper jeg henne en dag.
Hva er dette?
- Er det ikke en rulleskøyte? - På kjøkkengulvet?
- Jeg har ikke lagt den der. - Hvem går på skøyter der?
Laurie? Tante Blanche?
Hvor mange ganger har jeg sagt du ikke skal legge ting rundt i huset?
- 109. - Hva?
I går sa du: 'Jeg har sagt 109 ganger at du ikke skal legge ting fra deg.'
Ikke vær frekk mot moren din, Eugene.
Gå opp med deg. Legg den i skapet.
Jeg skriver alt dette i memoarene mine,
så blir jeg forskrudd og forkvaklet, vil verden skjønne hvorfor.
Hei, Mr. Farber!
Hvor løper du? Jeg har det nye Silver Screen.
Jeg må komme meg hjem. Jeg har utrolige nyheter.
Jeg skal si det i morgen!
- Hva er dette? - Hockeypucken min.
På kjøkkengulvet. Jeg omkom nesten.
Hva ville du si hvis faren din kom hjem,
- og jeg lå død på kjøkkengulvet? - 'Ikke gå inn på kjøkkenet, pappa.'
Hei, sko i senga. Det bringer ulykke i et jødisk hus.
Det er ikke jødisk, det ble bygd av italienere.
Du ber om det.
Jeg må ha sveitserost. Gå til Greenblatt's.
- Nå? - Nei. Neste år, når jeg er død.
Be om fire tynne skiver. Hørte du? Veldig tynne!
Jeg vet det. Sånne man kan se gjennom.
Ikke glem panten for den tomme melkeflaska.
Ikke gå så raskt, vennen. Du blir for varm.
Sid Luckman fra Columbia venter på avkastet.
Det er rene snøstormen.
Han får den. Han går bakover.
Han sentrer.
Og Luckman har den! Luckman tar imot sin egen pasning!
Hei, pass deg!
Han er på 50-linjen.
40... 35...
- Du er gal! - 30.
25...
- Herregud! - Jeg så deg ikke.
Hallo, Mr. Murphy.
- Mor kommer til å drepe meg. - Det var ikke din feil.
Hun krever meg for desserten i kveld.
- Hvor mye er panten? - Tre cent.
- Her. Det er en ticent. - En ticent?
Jeg er sportsgal. Det var et bra løp.
Tusen takk, Mr. Murphy.
- Hils tante Blanche fra meg. - Det skal jeg.
Han gjør hva som helst for å bli likt av Blanche.
Derfor slapp jeg flasken med vilje.
Hva skal jeg gjøre med ham, Blanche?
Jeg fant limabønner i skapet hans.
Hadde jeg ikke sett etter, hadde de vokst til et tre.
Han er ung. Han vokser fra det. Tror du Nora er noe bedre,
slik som hun slenger klær overalt?
Jenter er annerledes.
Da mamma måtte forlate huset i Russland,
ryddet hun fra tak til kjeller.
Hun sa at når kosakkene brøt seg inn i huset hennes,
ville de få respekt for jødene.
Hvem var kosakkene?
Den samme skitne hurven som bor tvers over gata.
- Du mener Murphy-familien? - Alle sammen.
Moren er grei.
Hun har vært snill mot meg.
Vinduene er så skitne at jeg trodde gardinene var svarte.
Jeg tror Frank Murphy liker mamma.
Mener du den forfyllete sønnen hennes?
Kate, slutt.
Han kjenner til situasjonen din. Jeg vet hvordan de er.
Husk hva mamma pleide å si:
'Hold deg på din side av gata. Det er det rennesteinen er der for.'
- Er det tynt nok? - Litt tynnere.
Mamma liker det når det flyter.
Det var bedre.
- Hvem er død? - Mr. Nunzio.
Skomakeren? Hva skjedde?
Han hadde kreft.
Hva kommer det av at folk hvisker hva noen døde av?
Som onkel Dave, tante Blanches mann.
Han døde av hjerteinfarkt.
Folk fra gamlelandet tror det bringer ulykke å si sykdommer høyt.
Som at hvis Gud hører det, gir han deg det.
Bestefaren min døde av difteri.
Da onkel Dave døde,
etterlot han tante Blanche pengelens, og uten forsikring.
Hun kunne ikke forsørge seg selv fordi hun har astma.
Så min hjertegode mor ga husrom til henne og de to døtrene.
Og far måtte ta en jobb til for å forsørge oss alle.
I tillegg til å skjære regnjakker, selger han festartikler til nattklubber.
Jeg tror det tar på, for jeg hørte mamma si...
at pappa har fått høyt blodtrykk.
Eugene!
Min søte, skjønne og kjekke fetter.
Vent til jeg forteller hva som har skjedd meg!
Du kommer ikke til å tro det, mamma. Du vil ikke tro det.
Si det, nå. Jeg dør av spenning.
Ikke si sånt.
Hva er det, Nora? Hva har skjedd?
Hun somler så.
Jeg skal være med i et Broadway-show.
En musikal som heter Abracadabra.
En mann, Mr. Beckman, som er produsent,
kom inn på danseskolen vår i ettermiddag,
og han valgte ut tre jenter.
Vi begynner å øve mandag om en uke. Så drar den til Philadelphia,
Wilmington, Washington.
Så kommer den til New York andre uken i desember.
Det er ni store musikalnumre.
Det vil bli en glasstank på scenen som er gjennomsiktig,
og under den store finalen er hele ensemblet under vann.
Er det ikke utrolig?
Jeg skal være med i et Broadway-show, mamma!
- Hva prater hun om? - Vet jeg det? Er jeg moren?
Hvordan kan du være med i et show? Må du ikke synge og spille?
- Jeg kan synge. - Nei, det kan du ikke.
- Litt. - Nei.
- Jeg synger rent. - Nei, det gjør du ikke.
Jeg trenger sikkert ikke. De vil bare ha dansere.
Sa du hvor gammel du var?
Han spurte ikke.
Spurte han ikke om du var 16?
Han ba meg bare prøvespille. Herregud, er dere ikke begeistret?
Jeg er. Det er det mest fantastiske jeg har hørt.
Takk, Eugene. Jeg er glad noen er begeistret.
Hvordan kan du dra til Philadelphia? Hva med skolen?
Dette er et Broadway-show. Det er det jeg vil holde på med.
Algebra og engelsk er ikke til hjelp på scenen.
- Mye hjelp. - Ikke bland deg.
Glemme skolen? Vet du hvor vanskelig det er i dag
for ei jente å få en god jobb uten eksamen artium?
- Si det, Kate. - Det er veldig vanskelig.
Da skal jeg spørre om noe annet. La meg gjøre noe for deg nå.
Jeg vil tjene nesten 60 dollar i uka, kanskje mer.
Jeg ville ikke tjene så mye i dag med universitetseksamen.
Det var et anspent øyeblikk for alle. Jeg elsker anspente øyeblikk.
Især når de ikke er anspente på grunn av meg.
Onkel Jack er snart hjemme. Vi diskuterer det under middagen.
Kan du begripe det? 16 år gammel.
Jeg må ringe Mr. Beckman og si fra om jeg kan prøvespille på mandag.
Ikke si nei før mandag.
Vi overlater det til onkel Jack. Vi lar ham ta avgjørelsen.
Hvorfor? Jeg er glad i ham, men han er ikke min far.
Fordi jeg trenger hjelp. Jeg vet ikke alltid hva som er best.
Fordi... jeg sier det!
Derfor.
Har du ikke noe bedre å ta deg til? Jeg trenger brød.
- Hva? - Jeg har ikke nok brød.
Løp bort til Greenblatt's og få ferskt rugbrød.
- Jeg var nettopp hos Greenblatt's. - Gå en gang til.
Jeg må alltid gå i butikken!
Når jeg blir voksen, er det alt jeg er opplært til.
- Glem det. Jeg går. - Ikke gjør det.
- Jeg får dårlig samvittighet. Jeg går. - Få et hekto smør også.
Jeg kjøpte et hekto i morges. Du burde kjøpe to hekto om gangen.
Tenk hvis huset brant ned i ettermiddag.
Hva skulle jeg med et ekstra hekto smør da?
Hvis mamma underviste i logikk, ville dette vært et merkelig land.
Hvis jeg fikk velge mellom å prøvespille for Yankees
og å få se Noras nakne bryster i to og et halvt sekund,
ville jeg ha tenkt meg grundig om.
Hei, Eugene.
- Er pappa kommet hjem? - Nei. Du ser elendig ut. Hva er det?
Jeg er i knipe, jeg er i ei skikkelig knipe.
- Hva slags knipe? - Ikke her. Pappa kan komme forbi.
Nede på stranden. Jeg fikk sparken i dag.
Sparken? For godt, mener du?
Man får ikke sparken midlertidig. Man får sparken på livstid.
Det var på grunn av Andrew, den mørkhudete fyren som gjør rent.
Han lente kosten mot bordet og hadde noe søppel i søppelbøtta.
Kosten gled, hvelvet en kanne linfrøolje
og ødela tre nye hatter, rett fra eskene. Stetsoner til ni dollar.
Det var ikke hans feil. Han plasserte ikke linfrøoljen der, ikke sant?
Da Mr. Stroheim så de oljete hattene, ble han helt gal.
Han sa til Andrew at hattene blir trekt fra lønna hans. 27 dollar.
- Andrew begynte å gråte. - Gråt han?
42 år gammel, og han stortutet.
Jeg sa til Stroheim det var urettferdig, at det ikke var Andrews feil.
Så Mr. Stroheim brølte til meg...
Når jeg forteller deg noe, så hører du på meg!
- Vil du betale for hattene, storflabb? - Nei, det vil jeg ikke.
Pass dine egne saker da, storflabb.
Ta hattene tilbake til fabrikken.
- Vet du hvor den er? - Fabrikken?
- Han vet det ikke. Det er min jobb. - Prater jeg til deg, storflabb?
Spør Mrs. Ludvig.
Hun vil si hvor fabrikken er. De gir deg tre nye hatter.
Ser jeg et fingermerke på dem, får du betale for dem også.
Forstått?
Ja, sir.
Ikke bare stå der. Du har kastet bort nok tid.
Tilbake til jobben.
Dette er ikke lunsjpausen.
Du.
Ta kosten. Du gjør rent denne uken.
Du er vaskehjelpen.
Denne kunden nå igjen. Enid, Enid, Enid.
Jeg har sagt 50 millioner hundre tusen...
Mr. Stroheim!
Jeg synes det er urettferdig.
Du koster opp det, ellers blir dette din siste dag her.
Vil du jeg skal koste det opp?
Jeg skal koste det opp.
Inn.
Hører du?
Inn!
I kveld skal du gå hjem
og skrive en beklagelse til meg,
som jeg skal sette på veggen så alle kan se den.
På bordet mitt klokka ni i morgen tidlig.
Ellers kan du bare la være å komme. Forstått?
Jeg forstår, Mr. Stroheim.
Det er noe jeg får tenke over i kveld.
Jeg skal koste gulvet ferdig.
Jeg vet ikke hvorfor jeg gjorde det, men jeg ble så sint.
Gir man etter når man er 18,
vil man gi etter resten av livet, tror du ikke?
Jeg antar det. Skal du skrive det brevet?
Nei.
- Helt sikker? - Helt sikker.
Men jeg må diskutere det med pappa.
Jeg vet vi trenger pengene, men han sa en gang
at man må gjøre det man synes er rett og stå for prinsippene sine.
Kom. Han er snart hjemme.
- Stanley er hjemme. - Jeg har en kake i ovnen.
Jeg forstår aldri hvorfor vi må hviske.
Er kaken redd for folk?
Gå og vask fjeset ditt. Gi meg brødet.
- Hei, mamma! - Kaken sover.
Eugene! Han gjør det med vilje for å terge meg.
- Får jeg ikke et kyss? - Det er det jeg venter på hele dagen.
Og en klem også.
Når får jeg noensinne klem? Du må ha gjort noe galt.
Du er bare så søt, mamma. Jeg kan ikke noe for det.
Tror jeg vasker meg.
Ikke glem å be sjefen din om å få lønn i morgen.
- Lørdag er fridag. - Nei da.
Eugene! Jeg hører toget. Gå og møt faren din.
Laurie! Det er tid for medisinen din!
Jeg ble plutselig så trøtt.
Drikker du medisinen min, spiser jeg leveren din.
Hvilken lever?
Vi har lever og kål til middag.
Herregud!
Lever og kål. En jødisk middelaldertortur.
Min venn Marty Gregorio, som har 'A' i naturfag,
fortalte at kokt kål kan luktes
på lengre avstand enn lyden går på syv minutter.
Ba jeg deg ikke gå ut av det varme kjøkkenet?
Det går bra. Bare la meg... et øyeblikk.
Sett deg. Jeg kan ikke puste der inne, og jeg har ikke astma.
Jeg er lei meg for muggen din.
- Ditt beste krystall, Kate. - Hold opp.
Hold opp.
Jeg skal erstatte den. Ikke tenk på det.
Jeg kan alltids få meg mugger. Søstre er ikke så lett.
- Jeg skal rydde opp glasskårene. - Sitt i ro!
Eugene rydder opp når han kommer.
- La meg hjelpe deg, pappa. - Vær forsiktig. Du kan skade deg.
Nei da.
- Hvordan går det, pappa? - Bra.
Jeg vet ikke hvordan du klarer å bære disse eskene rundt hver dag.
- King Kong hadde ikke løftet disse. - Man gjør det man må.
Hvorfor går du så rart?
Det er joggeskoene. Sålene er slitt bort.
Jeg må krølle tærne når jeg går.
- Kan du ikke bruke Stanleys gamle? - Stanley bruker Stanleys gamle.
Det går bra. Jeg går på hælene fordi jeg ikke har hud igjen på tærne.
- Føler du deg bedre, mamma? - Mye bedre, kjære.
Jack, hva er det?
Eugene sa du holdt deg til brystet.
Jeg holdt meg ikke til brystet.
Å bære de eskene hver dag. Du drar på årene.
- Jobber du ikke hardt nok? - Vil du ha eskene, kan du få dem.
Jeg trenger dem ikke mer.
Hva mener du?
Del Mar Party Favours er konk.
De slo ham konkurs. Mannen er bankerott.
Han advarte meg ikke engang.
Du sa han bodde på Riverside Drive.
Han hadde leilighet til 300 dollar i måneden.
Hvem tror du går konkurs? Man bor i en leilighet med kaldtvann
og rotter, og konkurs er det eneste Gud skåner en for.
- Hva holder du på med? - Astronomi.
Jeg har innlevering til i morgen.
Si fra når hun når Melkeveien.
Pokker.
Den lille svinepelsen.
Han ser på mens Nora kler av seg.
Lurer på om han lar meg komme bortom.
Jeg klarer meg ikke uten de ekstra 25 dollar i uken.
Hold opp, Jack. Du blir bare syk.
Han betalte meg ikke for uken. Den jævelen.
Fem selgere er oppsagt, og han skal på Broadway-show i kveld.
Jeg stappet så mange hatter og støy- instrumenter jeg fikk med meg i eskene.
I begravelsen hans skal jeg gå med festhatt og blåse i fløyte. Den jævelen.
Noe vil dukke opp.
Gå i synagogen og be hele lørdagen.
Noen har bedt der i 40 år.
Vet du hvor mange bønner som må besvares før det blir min tur?
Du vil få turen din. Gud har tid til alle.
Stanley! Eugene! Nå er det mat!
Kan du hjelpe meg med pappa, skal du bare hoppe inn. Kan du det?
Jeg ventet på sjansen til å få spille. Bare gi meg ballen, trener.
Ikke si noe om Broadway-showet til onkel Jack.
La meg introdusere emnet.
Jeg får ikke lov å prate mens jeg spiser uansett.
Ikke tenk på dette under middagen. Da får du bare halsbrann.
- Jack, Kate! Maten er varm! - Vi kommer!
Tror du hun noen gang blir gift?
- Blanche? - Hun er ikke ueffen.
Menn ser på henne på stranden.
- Hvorfor kaste bort livet her i huset? - Blanche er ikke typen som gifter seg.
Hun har vært gift. Det er rett type.
Det var annerledes. Hun er ikke interessert i andre.
Hva med han Murphy-typen tvers over gata? Han er kjempeinteressert.
Den fylliken?
Han finner ikke veien inn i huset om natta.
En gang sov han i døråpningen i regnet.
Han lå der da jeg hentet melk.
Han har en god jobb. Bor sammen med moren.
Han tar en tår på lørdag. Kanskje han trenger et grepa kvinnfolk.
- Ikke min søster. - Jack! Kate!
La ham møte noen som ligger i neste døråpning.
Kapittel syv: 'Den beryktete middagen.'
Det begynte som en drapsgåte.
Ingen sa et ord, men alle så suspekte ut.
Alle hadde ett øye på tallerken og det andre på pappa.
Sylteagurk!
Bortsett fra meg. Jeg satt overfor Nora.
Relish.
Jeg mistet stadig vekk servietten så jeg kunne bøye meg
og se grundig på de jomfruelige, kremfargete beina.
Ketsjup.
Hun satt i dype tanker,
for hun glemte å passe seg et par ganger
slik at jeg fikk se halvveis oppover låret...
som førte til det gylne palass i Himalaya.
Eugene.
Hold servietten din på fanget.
Stanley visste hva jeg gjorde, for det var han som hadde lært meg det.
Man kunne høre klokka tikke på kjøkkenet.
Spenningen i luften var så tykk at man kunne skjære i den med kniv.
Som var mer enn jeg kunne si om leveren.
- Jeg hjelper til med desserten. - Spis leveren din.
- Jeg er ferdig. Ser du noe lever? - Du har begravd den under potetmosen.
Laurie har spist opp sin.
Én bit til, så hadde jeg kastet opp på bordet,
et syn Nora ville ha husket for alltid.
En avledningsmanøver var eneste utvei fra ydmykelsen.
Hvordan går det på Stroheim's, Stanley?
Jeg fikk dårlig samvittighet.
Men for øyeblikket var ikke oppmerksomheten på leveren min.
- Hvor lenge har du jobbet der nå? - Hvor?
På Stroheim's.
På Stroheim's? Ett og et halvt år.
Liker han deg?
Hvem?
Stroheim.
Ja. Vanligvis.
- Er du punktlig? - Alltid.
Gjør du jobben? Kommer overens med resten? Hvorfor skulle han mislike deg?
- Du bør be om lønnspålegg i morgen. - Lønnspålegg?
Jeg ville skjære over pulsårene, men leveren hadde gjort kniven uskarp.
Din far ville ikke spurt deg hvis det ikke var riktig.
Tro meg, tiden er moden for å spørre.
Jeg tror jeg har et bein i halsen.
Lever har ikke bein!
Noe nytt på dansekolen, Nora?
Ingenting nytt. Pass dine egne saker.
Jeg prøver bare å introdusere emnet.
Hva skjedde på danseskolen?
Nora fikk et flott kompliment fra Mr. Beckman.
Han sa at hun hadde... profesjonelt talent.
Er Mr. Beckman læreren din?
Nei. Mr. Beckman er blant de mest kjente
og respekterte produsenter på Broadway.
Broadway? Tenk det.
Er det ikke den samme Mr. Beckman
som produserer den svære Broadway-oppsetningen Abracadabra?
Jeg har hørt at hvis ei jente får være med i et slikt show,
er hun ikke kun garantert yrkeskarriere,
men den erfaringen hun får tilsvarer en fireårig college-utdannelse.
Eugene, det holder.
Gutter, la pappa spise seg ferdig.
Det går bra. Det er nå vi kan diskutere ting.
Dette er familietimen.
For en flott idé til et radioprogram.
'Familietimen'.
Hver onsdag hører man ulike familier spise middag
og diskutere problemene sine, og man får ulike oppskrifter.
WEAF presenterer Middag på Brighton Beach
med Jacob Jerome-familien,
og kveldens spesialitet er lever og kål.
Sponset av Ex-Lax, det milde laksativet.
Eugene, sett deg!
Ingenting mer som skal diskuteres? I så fall skrur jeg på nyhetene.
Spis opp leveren din, sa jeg.
- Jeg klarer ikke å svelge den. - Spis halve.
- Hvilken halvdel? Begge er fæle. - Bare én bit.
Tar jeg en bit, får du meg til å ta to biter.
Jeg tar det med på rommet og spiser det i kveld.
Liker ingen lever, hvorfor lager du det, da?
Fordi vi ikke har råd til roastbiff til syv personer.
Vi kan ikke sløse med mat.
Ville du ikke ha, burde du ikke tatt det.
Jeg tok det ikke. De ga meg det. Det kom limt til tallerkenen.
Kan jeg prate litt med deg, pappa? Det er veldig viktig.
Viktigere enn det som skjer i Europa?
Hvem har lekt seg med radioen?
Eugene. Han prater om Polen, for pokker.
Ingen får lov til å røre radioen, forstått?
Gjett hvem som får skylden for krigen i Europa.
Hvorfor skulle ikke radioen virke?
Hvem av dere har lekt seg med den?
Jeg må vite det i kveld, mor. Jeg må fortelle Beckman om jeg kan bli med.
Nei, ikke nå. Det passer ikke nå.
Det passer aldri.
Du nekter å ta avgjørelsen, og jeg har ingen andre jeg kan prate med.
Jeg bestemmer meg selv hvis ingen andre bryr seg.
Nora!
Helsike!
Tror du virkelig det blir krig, pappa?
USA også?
Vi er allerede med. Ikke oss, kanskje, men slektningene våre i Europa.
Har ikke mamma tanter og nevøer der?
Jo. Og jeg har fetter Sholem i Polen.
- Seks barn, ikke sant? - Seks barn, ja.
- Gud vet hva som vil skje med dem. - Jack, gå og prat med Nora.
Du er den eneste hun hører på.
Enn om alle kom til USA, pappa? Hvor skulle de bo? Hos oss?
Det Gud gir oss å hanskes med, hanskes vi med.
Hvor skulle vi gjøre av dem hvis de gikk av båten?
- Hvordan skulle vi fø dem? - Båten er ikke her ennå.
Jeg kan ikke hanskes med båter som ikke er kommet.
Vi prater om det seinere, pappa. Før du legger deg.
- Hvor skal du? - På apoteket.
Jeg må ha astmamedisin.
Jeg gjør det. Du burde ikke gå ut om kvelden.
Kate, du må slutte å tro at alle er ditt ansvar.
Stan, hvem har de fineste puppene i nabolaget?
Er sex det eneste du tenker på?
Jeg tror det er Mrs. Laski.
Skulle gjerne ha lagt hendene på dem.
Hun har svære mugger. Hendene dine er ikke store nok.
Hvis jeg hadde to baseballhansker på, så.
APOTEK
Kan jeg gi deg skyss hjem, Mrs. Morton?
Hallo, Mr. Murphy. Det er bare to kvartaler.
Det er ikke for strekningen, men selskapet.
Ja vel. Takk.
Er dette din bil?
Min? Nei. Biler er luksus. Jeg trakter ikke etter luksus.
Jeg er imidlertid svak
for venner som trakter etter luksus.
Du har et irsk smil, vet du.
Nei visst.
Er det det som kalles irsk smiger, Mr. Murphy?
Ja, absolutt. Men det er en kjekk måte å få oppmerksomhet hos noen
man vil skal legge merke til en.
Jeg har lagt merke til deg i flere måneder.
Ja, Mr. Murphy, jeg har merket det.
Jeg hadde en drøm i går natt.
Den handlet om ei jente. Jeg kan ikke si navnet, men hun var nydelig.
Vi kysset heftig og gned oss mot hverandre.
Jeg følte noe voldsomt bygge seg opp.
Og plutselig var det en eksplosjon,
som om en demning brast.
Og så strømmet alt ut i sjøen.
Det var den mest utrolige følelsen jeg noen gang har hatt.
Og da jeg våknet, var jeg...
Søkkvåt? Det var en våt drøm.
Du hadde en våt drøm. Sånne har jeg stadig.
Har du? Så det er ikke noe galt med deg hvis det skjer?
- Har du aldri hatt en? - Jo, men jeg sov videre.
Har du prøvd å gjøre det selv?
Hva mener du?
Har du aldri tuklet med deg selv?
- Nei! Aldri! - Tullpreik. Jeg har hørt deg.
- Du tukler tre-fire ganger i uken. - Du er gal!
Du har kjørt fem kvartaler for langt.
Åtte. Jeg vet om en snarvei så det blir seks til.
- Herregud. - Hva er det?
Søsteren min. Stopp bilen, er du snill. Jeg må gå av.
- Vil du helst ikke bli sett med meg? - Nei da.
- Hun liker meg ikke. Det vet jeg. - Det har hun aldri sagt.
Enkelte synes jeg er for sorgløs, men jeg er ærlig,
- og jeg ville aldri vært respektløs. - Det tror jeg nok.
Vil du spise middag med meg på onsdag på Chardhov's, da?
Det er en respektabel familierestaurant.
Ja, gjerne.
Takk for skyssen.
BRILLER
Kate, hva gjør du ute?
Jeg skal kjøpe lakris til Laurie. Hun våknet druknet i svette.
Jeg har dødslyst på noe søtt.
Det er ikke noe galt i det. Alle gjør det, især i vår alder.
Helt naturlig.
Jeg kan ikke tro at jeg snakker om dette.
Du blir ikke voksen uten å gjøre det. Du kommer ikke i stemmeskiftet.
Hvor har du dette fra?
Står det i en legebok eller noe?
- Det er puberteten. - Hva for noe?
Puberteten. Har du aldri hørt det ordet før?
Leser du ikke bøker?
Jo. Greven av Monte Cristo. Den nevnte aldri pubertet.
Pappa har gjort det.
Pappa?
Vår pappa?
Vet du hva, Stanley? Jeg tror du prater dritt.
Ikke snakk sånn. Du er bare barnet. Ikke la meg høre deg si det igjen.
Du kan godt si pubertet, men jeg får ikke si dritt?
'Pubertet' er et vitenskapelig ord.
'Dritt' er for gutter som vanker på stranden.
Hva forventer du jeg skal si når du sier at pappa runker?
Jeg sier ikke han gjør det fremdeles. Han er jo gift nå.
Men da han var ung, 14, 15.
Hele verden runker.
President Roosevelt også?
Iblant glemmer jeg bursdagen hans, men jeg glemmer aldri dødsdagen.
Iblant prater du som om livet er over.
Du er fremdeles tiltrekkende hvis du bare slutter å myse.
- Du må komme deg ut av huset oftere. - Jeg går ut.
Jacks firma har sin årlige fest
neste onsdag på Commodore Hotel.
Jack vil du skal bli med oss. Han ba meg spørre deg.
Jeg? Hvem kjenner jeg i Jacks firma?
Du er med oss. Du møter folk. Max Green sitter ved vårt bord.
Han er deres beste selger. Han er festlig. Du vil like ham.
Han er enkemann. Kona døde i fjor.
- Tuberkulose. - Du skal ha takk, Kate,
men jeg har allerede planer for onsdagskvelden.
Viktigere enn disse? Det er bare en gang i året.
Jeg skal spise middag med noen.
Skal du ha middag med en mann?
Så flott. Hvorfor har du ikke fortalt meg det?
Med Mr. Murphy.
Med Mr. Mur... Herregud.
Skal du ha middag med den fyren? Han tar deg på bar med grillmat.
Vi skal til Chardhov's, den ungarske restauranten.
Du har ikke hilst på ham.
- Hvordan kan du mislike ham så sterkt? - Jeg trenger ikke møte slike.
Det holder å lukte ånden hans når han åpner vinduet.
Runker jenter også?
Fem ganger mer enn gutter.
Fem ganger mer.
Er det faktiske tall?
Hvor har du dette fra?
Man plukker det opp, lærer det.
Det blir overlevert fra generasjon til generasjon.
Slik spres kulturen vår.
Fem ganger så ofte som gutter.
Enkelte sier ikke hei engang, og så ligger de og runker hele natta.
De er mennesker som oss.
De har samme behov og lyster.
Hvordan gjør jenter det?
Det kan jeg ikke forklare.
Kom, jeg spanderer is.
Jeg blir slaven din i en måned. Fortell hvordan de gjør det.
Eugene, jeg har et stort problem i livet mitt.
Jeg har ikke tid til å forklare hvordan jenter masturberer.
Tegn en tegning. Jeg har blyant.
Vil du ha fargekritt? Kanskje du burde bruke farger.
Førstemann.
Hva tror du en slik mann er ute etter?
Vi vokste opp med slike på Avenue A.
Hvor manger ganger har Stanley og Eugene kommet hjem gule og blå
etter å ha fått juling av irske bøller?
Du er ikke rettferdig. Vi gikk langs stranden på torsdag.
Han var veldig høflig.
Han fortalte hvor i Irland foreldrene kom fra.
De hadde det ikke lettere enn våre mødre og fedre.
- Ingen hadde det slik som i Russland. - Han har en bra jobb.
Han luktet ikke alkohol.
- Han var en ekte gentleman. - Det var på stranden.
De er annerledes når sola går ned. Jeg bryr meg ikke. Gjør som du vil.
Vedder på at Nora ikke gjør det.
Jeg kunne loppet deg grundig.
Tror du hun går på badet syv ganger om dagen for å dusje?
Jeg tror det ikke. Ikke Nora.
Var det hun du drømte om?
Nei. Det var en annen. En av strandjentene.
Det var Nora. Jeg ser hva som foregår.
Derfor slapp du servietten så ofte.
Hun gjør meg gal.
Jeg tror jeg er forelsket i henne.
Glem det. Hun er kusina di.
- Hva er galt med det? - Det strider mot naturlovene.
Du kan ikke gifte deg med søskenbarn. Da får ungene ni hoder.
Én middag med Frank Murphy på Chardhov's er ikke verdens undergang.
Jeg vil ikke du skal bli såret, det er alt.
Jeg vil deg ikke noe vondt.
Jeg tåler alt, bortsett fra når noen i familien er sinte på meg.
Jeg kunne aldri bli sint på deg, Kate.
Det lover jeg så lenge jeg lever.
Ikke forvent at jeg er så vennlig.
Jeg setter fram nøtter, men ikke noe øl.
Kan jeg møte Beckman i morgen, ja eller nei?
Pratet du med onkel Jack?
Spiller ingen rolle hva han sa. Det er din eller min beslutning.
Hvem skal ta den?
Var jeg faren, ville jeg bedt henne gjøre ferdig high school.
Det vil komme andre show. Vær tålmodig, sa jeg.
Ikke steng meg inne resten av livet mitt.
Du lovte du skulle gjøre som onkel Jack sa.
Han bestemmer ikke. Han gir råd.
Jeg vil ha en avgjørelse fra deg, mamma. Vær så snill.
Gjør ferdig high school.
Si til Mr. Beckman at du er for ung. Si at moren din sa nei.
Det er min beslutning.
Jeg skjønner.
Takk, onkel Jack, for rådet ditt.
Du skal få vite i morgen tidlig hva min beslutning er.
Skulle så gjerne sett Nora naken. Bare én gang. Enn du?
Det har jeg. Mange ganger.
- Har du sett Nora naken? - Ja visst.
Jeg fikset låsen på badet og åpnet den og sa jeg ikke visste hun var der.
For et svin!
Kan du vise meg hvordan den fungerer?
- Hallo, gutter! - Hallo, Mr. Murphy.
Fin kveld, hæ? Riktig fin kveld.
Ja, så sannelig.
Ja visst, du.
Jeg tror den fyren tror han er med i et Shakespeare-stykke.
Han har tatt seg et par der inne.
Tror du han og tante Blanche gjør det?
Nei. Hun er enke. Enker gjør ikke sånt.
Ikke hat meg for det jeg skal til å si.
Hva er det?
Jeg synes tante Blanche har fin rumpe.
De kommer til å låse deg inne på sexasyl.
Var jeg søsteren din, hadde jeg ikke sovet i samme kvartal.
Tenk om de dusjet sammen, tante Blanche og Nora?
Fikk jeg sett det, ville jeg takke Gud og bli rabbiner.
Kom.
Når blir det lettere, Kate?
Når du får syv timers søvn hver natt. Lettere enn det blir det ikke.
- Han er hjemme. - Skal du snakke med ham nå?
Det er nå eller aldri.
Lykke til.
Hei, pappa.
- Tror du vi kan ta en prat nå? - Har du fikset radioen?
God som ny.
Klokka er nesten ti. Jeg kan nå kveldsnyhetene.
Jeg skal gjøre leksene mine. God natt.
Legg kaken på bordet.
- Hvilken kake? - Havregrynskaken du har i lomma.
Legg den på bordet.
Kan du lukte en havregrynskake tre meter unna?
Jeg hørte krukka ble rørt på kjøkkenet.
Plutselig gjør alle som de vil.
Faren din er nedfor, tante Blanche er nedfor, Nora er nedfor.
Legg kaken på bordet!
Kan vi sitte ute? Her kommer alle gående forbi.
- Men nå kommer nyhetene. - Snakk hvor dere vil.
Jeg går til sengs.
Fem minutter, da.
Eugene!
- Hva? - Gi meg den kaken.
- Sett deg ned, pappa. - Maken til forspill.
Jeg har et problem.
Hvis ikke, hadde du ikke bodd her.
Lukk døra!
Unnskyld! Det må være noe galt med låsen.
Det må være tøft å være far.
Alle kommer til deg med problemer. Du må ha svar på alt.
Slutt å smiske. Si hva problemet er.
Jeg fikk sparken i dag.
- Hva? - Ikke hiss deg opp. La meg forklare.
Kom du seint? Har du vært gjenstridig?
- Var du gjenstridig? - Jeg kan få jobben tilbake.
Hjelp meg å ta en avgjørelse.
Få jobben tilbake. Jeg bryr meg ikke hva det er.
Det passer dårlig at noen i familien er uten jobb.
Hun så meg på dassen.
Nora så meg på dassen. Jeg kunne like godt vært død!
Vær forsiktig når du er på badet. Låsen er ødelagt.
Hvem bryr seg? Ingen vil se på når jeg kommer ut av dusjen.
Hva mener du?
Jeg mener at noen i huset er veldig flinke med skrujern.
Da jeg var 12, snakket du til meg om prinsipper. Husker du?
Prinsipper er én ting, å miste jobben er noe annet.
Kan jeg få forklare?
Fortell hva som helst, så lenge det ender godt.
Det var på grunn av Andrew, den mørkhudete fyren som gjør reint.
Stanley fortalte hele historien.
Han framførte den som Gettysburg-talen.
Pappa må ha vært rødøyd,
i tillegg til å måtte hanskes med Stanleys prinsipper,
Noras karriere, tapet av støyinstrument-salget,
hvordan gifte bort Blanche og Lauries hjertebank,
men når som helst kunne 37 slektninger fra Polen
komme på leting etter et sted å bo.
Enten har jeg med et beklagelsesbrev i morgen, ellers trenger jeg ikke dra.
Stanley. Stanley. Stanley.
Unnskyld, pappa.
Du burde ikke ha kostet rasket på skoen hans.
Især ikke foran andre folk.
Han er sjefen din. Han betaler lønna.
Pengene hans bidrar til å gi oss mat på bordet.
Jeg vet det. Jeg skjønner hvor du vil hen.
På den andre siden, var du modig. Du tok en kollega i forsvar.
Stilte ingen andre opp?
- Jeg var den eneste. - Det er noe å være stolt av.
Det var det du trodde på. Du sto for prinsippene dine.
Det var derfor jeg ikke skrev brevet. Jeg visste du ville forstå.
Spørsmålet er: Kan familien ta seg råd til prinsipper nå?
Det blir tøft, ja.
Eugene må slutte på skolen.
Han vil gå på college og bli forfatter.
Skulle så gjerne sendt deg. Det har alltid plaget meg.
Jeg liker å jobbe. Jeg har bestemt meg.
Jeg skriver brevet.
Hvordan vil prinsippene dine føle seg i morgen?
De føler seg bedre allerede.
Du sa du var stolt av det jeg gjorde. Det er alt jeg bryr meg om.
Tenk over det, Stanley.
Gjør det du synes er best.
- Hva er beslutningen? - Jeg skriver brevet.
- Jeg visste han ville ha deg til det. - Jeg gjør det selv.
Kan du hjelpe meg å skrive det?
Saken er at folk pleide å få betalt for det.
Profesjonelle brevskrivere.
- Jeg gir deg ikke penger. - Jeg vil ikke ha penger.
- Hva da? - Fortell hvordan Nora så ut naken.
Herregud. Hvor kåt kan du bli?
Jeg vet ikke. Hva er høyeste poengsum?
Neste dag dro vi på gravlunden, for det var tre år siden på dagen
at onkel Dave døde.
Jeg spurte mor hvorfor alle la en stein på graven,
og hun forklarte meg at slik var skikken.
Jeg ville si det var bra skikken
ikke var å ha appelsinskall på graven, men jeg trodde ikke hun ville like det.
Nora. Kom.
Jeg likte onkel Dave, men jeg følte bare ikke for å gråte.
Jeg håper ikke han ser på.
Ingen andre enn mamma visste at pappa kjørte drosje om natta
for å tjene inn det han tapte på støyinstrument-salget.
Han slet seg rett og slett ut og fikk et lite hjerteanfall.
Legen sa det bare var en advarsel, men han måtte slutte å jobbe en stund.
- Hva skjedde? - Alt er i orden.
- Han følte seg ikke bra. - Vi skysset ham bare hjem.
- God natt. - God natt, sir.
For første gang i mitt liv var jeg virkelig redd,
redd for at jeg en dag kanskje måtte dra til gravlunden
og legge en stein på graven til far.
Jeg er fri!
Sentre hit.
Louie, jeg er fri!
Ja!
Eugene. Kom hit.
Hva har jeg sagt om å bråke foran huset?
- Gå og få din fars aviser. - Nå?
Nei, neste år. Og gå på skøyter på fortauet.
Blir du påkjørt, trenger du ikke komme til meg.
Hadde jeg fortalt at jeg mistet begge hender i en ulykke,
ville hun sagt: 'Gå opp og vask fjeset med føttene.'
- Kom hit, du! - Hva? Jeg har betalt for avisene.
Faren din er syk. Prøver du å drepe ham?
- Hva? - Tror du faren din blir bedre
hvis han finner ut at sønnen gambler i en biljardsalong?
Stanley? Er han der nå?
Få ham ut derfra, og hold deg unna slike steder!
Dette pleide å være et fint strøk.
Det er det.
Vil du betale, eller vil du prøve igjen?
Ja visst. Hvorfor ikke?
Sett dem opp, Gootch.
- Hei, Stan. - Hva gjør du her?
Gå hjem. Vi ses seinere.
- Vinner du? - Jeg rundspiller dem.
To runder til, så har jeg tjent inn pappas ukelønn.
La meg se på. Jeg bringer hell.
Jeg trenger ikke hell mot dem. Du burde ikke være her. Stikk.
En runde. Jeg blir ikke en boms på en runde.
Stikk av, sa jeg!
Unnskyld.
Du bør gjøre som jeg sier.
Det er du som brekker.
FOTO OVENPÅ
Du skulle sett din mors nye kjole. Hun er kjempefin.
Jeg venter på hennes store entré.
Hvis mamma gifter seg med Mr. Murphy,
må vi bo i det mørke huset med den nifse, gamle dama?
Vi er ikke der ennå.
La oss få unna Chardhov's restaurant først.
Ta en cashewnøtt. Bare én. Det er til kavaleren.
- Hvordan gikk det? - Jeg ba deg dra hjem.
Hvor mye vant du? Ikke hold meg på pinebenken.
De lurte meg. Lot meg vinne, for så å loppe meg fullstendig.
- Hvor mye tapte du? - De var svindlere.
- Hvor mye tapte du? - Hele lønna. 17 dollar.
Hele lønna? Hvorfor satset du hele lønna?
Jeg trodde jeg kunne slå dem. Jeg slår alle andre her.
Herregud, jeg tro jeg må spy.
Du må ha vært sulten. Det er et godt tegn.
Jeg kjedet meg. Jeg hadde ikke noe annet å gjøre.
Blanche kommer og ser til deg før hun går.
Si at hun er nydelig. Du vet hun ikke eier selvtillit.
Når var sist gang jeg sa du var nydelig?
Hvorfor bringer du det opp nå?
Jeg innser at jeg glemmer å fortelle hva jeg føler.
Bli bra igjen. Ta meg med på festen neste år.
Da skal jeg være nydelig.
Var han ikke så syk, skulle jeg fortalt ham sannheten.
Dør han, henger jeg meg selv.
Bare si at du mistet pengene. Du hadde hull i lomma.
- Jeg har allerede brukt den. - Når?
I november. Jeg mistet 5 dollar. Han sa: 'Sjekk lommene hver morgen.'
Spilte du bort de 5 dollarene også?
- Nei, ga dem til ei jente. En proff. - Hva slags proff?
En prostituert?
Dro du på et sånt sted? Herregud!
- Ikke si det igjen. - Kostet det 5 dollar?
2,50. En fyr skylder meg penger.
Hvordan var hun? Var hun pen? Hvor gammel?
- Ikke plag meg. - Kledde hun helt av seg?
Hver gang jeg er i knipe, må jeg fortelle hvordan nakne jenter ser ut.
Gå på badet, ta deg en runk og bli voksen selv.
Jeg går ut.
- Jeg kommer seint hjem. God natt. - Hvor skal du?
Jeg skal ut med Larry Clurman. Vi skal se en film.
Vil du ikke se hvordan mor ser ut?
Hun er sikkert nydelig. Hun trenger ikke meg til å si det.
Jeg tror moren din ville bli såret hvis du ikke sa adjø.
Jeg vet akkurat hva mamma føler, onkel Jack.
Jeg vet ikke om hun vet hva jeg føler.
Nora!
Kan du hjelpe meg?
Kan du kutte ut? Jeg prøver å tenke.
Ikke bli sur. Det som skjedde var ikke min feil.
Har aldri hatt en storebror til å hjelpe meg. Jeg har måtte klare meg selv.
Du er heldig som er yngre.
Du har ikke så mye ansvar.
Du går fremdeles på skole og kikker under jentekjoler.
- Jeg jobber hardt på skolen. - Å ja?
Få se karakterkortet, da.
I går var første dag i måneden. Jeg vet du har det.
Jeg trenger ikke vise deg det. Du er ikke min far.
Så lenge pappa er syk, er jeg det.
Jeg er den eneste i familien som jobber.
Sier du det? Hvor er lønna di denne uken, pappa?
Iblant hater jeg deg. Du er en lusen jævel.
Jeg hjelper alltid deg. Du hjelper meg aldri uten å kreve noe igjen.
- Jeg hater deg noe så innmari! - Ikke så mye som jeg hater deg.
Du snorker om natta, plukker tånegler og stinker ut badet.
Gi meg karakterkortet. Jeg banker deg.
Vil du ha det? Her er det hersens kortet!
Din jævel!
Fire A-er og en B?
Jack?
Hva gjør du her?
Jeg vil møte han der Murphy.
En fremmed kommer inn, han liker å møte andre menn.
Da føler han seg bekvem.
Jeg ble så redd da jeg ikke så deg på rommet.
Du ser ikke sånn ut. Du er nydelig.
Her. Ta på deg disse.
Ikke si nei til meg.
La meg ta dem på.
Kate, perlene dine. De beste perlene.
Hva skal de gjøre, ligge i skuffen i et år?
Perler er som folk. De liker å gå ut og bli sett iblant.
Du skulle ha disse på deg på festen i kveld.
Jeg ble så opphengt i mitt at jeg glemte du gikk glipp av festen.
Jeg er redd jeg skal miste dem.
La meg se hvordan de ser ut, mamma.
Laurie, gå opp og hent Nora.
Jeg vil vise dem til Nora.
Hun er ikke her.
Hun dro.
Hva mener du med at hun dro? Uten å si adjø?
Hun måtte treffe noen, så du ser henne når hun kommer hjem.
Hun kunne ha kommet til rommet mitt. Hun visste jeg ville se henne.
Du skal ut og more deg. Du tar deg av det seinere.
Hun tar igjen, ikke sant?
Hun vet hvordan hun lett kan ramme meg.
Det er takken jeg får for å prøve å ta beslutninger.
Jeg vil ha is til dessert.
Laurie, vil du ha is?
Smør-pekannøtt.
Smør-pekannøtt til deg, lønnesirup-valnøtt til meg.
Gå opp og si til Eugene at jeg vil han skal gå til butikken.
Hun gjør det.
Hun tar alt av seg.
I dag er dagen.
Kjære Gud, ikke la det bli tåkete.
Eugene, faren din vil at vi skal gå til butikken.
Pokker.
Si at jeg er syk. Si at jeg har diaré.
Vil du ikke ha is?
Is? Vent nå litt.
- Vil du ha is, Stan? - Nei.
Jeg eier ikke viljestyrke.
Hvordan skal jeg bli forfatter uten å lide?
Jeg ville gi opp skrivingen hvis jeg fikk se ei naken jente mens jeg åt is.
Han vil ha lønnesirup-valnøtt og smør-pekannøtt.
Eugene. Gå til Hansen's. Laurie sier hva du skal kjøpe.
Jeg trenger penger.
Jeg betalte nettopp legen 15 dollar.
Stanley fikk betalt i dag. Be ham om lønna.
Her er en dollar. Skynd deg tilbake så Laurie får treffe Mr. Murphy.
Kom, vi løper om kapp. Jeg skal hinke.
Jeg får ikke lov til å løpe.
Jeg hinker og holder pusten.
Mener hun oss?
- Jeg tror det er deg. - Hva tror du hun vil?
Hun vil du skal smake edderkoppsuppe.
Slutt!
Syns du jeg skal gå?
Ja visst. Hun er ok.
Jeg kjøper isen.
Ikke bli der for lenge, ellers blir du irsk.
Kanskje hun ikke kommer tilbake.
Kanskje hun har rømt til Boston eller Washington,
eller Gud vet hvor.
Skal dere snakke om det på stevnemøtet?
Da begynner han å drikke etter fem minutter.
Tror du det?
- Hva gjør jeg hvis han blir full? - Da kommer du rett hjem.
Har du penger til drosje?
Nei, jeg tok ikke med noen.
Vent her. Jeg skal få 5 dollar fra Stanley.
Nå har jeg noe annet å engste meg for.
Stanley, er du der?
Lukk opp vinduet. Du lufter aldri her.
Jeg må ha 5 dollar til tante Blanche.
Stanley. Fikk du lønn i dag?
- Ja. - Ta ut pengene for uken.
- Gi meg konvolutten. - Jeg har den ikke.
- Har du ikke konvolutten? - Jeg har ikke pengene.
- Hva mener du? - Jeg har ikke pengene. De er vekk.
De er vekk. Hvor da?
De er vekk.
Jeg har dem ikke og får dem ikke igjen. Det er ingenting jeg kan gjøre med det.
Ikke still meg flere spørsmål.
Hva mener du med 'ikke still deg flere spørsmål'?
- Hva skjedde med de 17 dollarene? - Sier jeg det, sladrer du til pappa.
Hvorfor skal jeg ikke fortelle...
Stanley, jeg vil vite det. Hva skjedde med pengene?
Jeg gamblet dem.
Jeg tapte dem i biljard.
Skjønner?
Er du fornøyd?
Er du tilfreds nå?
Jeg tenker ikke på dette nå.
Jeg må få tante Blanche ut av huset først.
Jeg har din fars helse å tenke på.
Du skal få sitte her og finne på en historie.
Du ble ranet. Noen stjal dem. Det skal du fortelle faren din.
Forteller du sannheten, dreper du ham, like sikkert som at jeg står...
Hvorfor er jeg så nervøs?
Jeg garanterer at han er dobbelt så nervøs.
Var det døra?
Bli her.
Ikke reis deg.
Jeg trodde jeg hørte noen.
Kate!
Hva er det?
- Hva er i veien? - Det er ingenting.
Jeg er et nervevrak i dag.
Du er engstelig for Jack. Han skulle ikke ha kommet ned trappen.
Han vet han ikke skal forlate sengen. Hvorfor betale leger?
Jeg burde ikke bedt Mr. Murphy komme bortom.
Det var derfor Jack kom ned.
Det er ikke bare Mr. Murphy, men Stanley, Eugene, alle sammen.
Alle har et problem her.
Sa Nora noe for å såre deg, Kate?
Hent vesken din. Han kommer når som helst.
Jeg vet hun har vært vanskelig de siste par dagene.
Hvorfor er det alltid Nora?
Hvorfor er det dine problemer? Tror du du er den eneste med problemer?
Vi har alle problemer. Vi får alle vår del.
Tilgi meg. Unnskyld, Kate. Jeg forstår.
Ja? Hva?
Jeg har vært i det ekleste huset i verden.
Ikke nå, Laurie. Tante Kate og jeg snakker.
Jeg var i Mrs. Murphys hus. Hun ba meg be deg komme dit nå.
Hun sa det var viktig.
Hva er det?
Hun sa det ikke. Jeg ville bare gå.
Så ga hun meg en grønn kake.
Kanskje han må jobbe seint. Jeg kommer straks.
Så vi kan prate ferdig.
Jeg ville kommet bortom selv,
men jeg har problemer med å krysse gatene.
For mange biler nå til dags.
Så klart.
Jeg må be om unnskyldning på vegne av min sønn Frank.
Han er ikke i stand til å holde middagsavtalen med deg.
Frank er på sykehus.
Kjære Gud, går det bra med ham?
Skadene hans er gudskjelov ikke alvorlige,
men det er konsekvensene.
Han kjørte en venns bil i beruset tilstand.
Han vil bli tiltalt av politiet.
Det er jeg sikker på.
Så snart Frank kommer seg ut av knipa han er i her,
har vi bestemt oss for å flytte lenger nord i delstaten,
hvor det er en klinikk som kan hjelpe ham,
og vi har slektninger som vi kan bo hos.
Mrs. Murphy, jeg er så lei meg.
Hils Frank og si at jeg ønsker ham alt godt.
Det kunne ha vært deg som var med ham i bilen.
Jeg advarte deg fra første dag mot de folkene.
Slutt å kalle dem 'de folkene'.
- Hun er en mor som du og jeg. - Og hva er han? Fortell meg hva han er.
Han er en kar i knipe. Han er en som trenger hjelp.
I Herrens navn, du kjenner ham jo ikke engang.
Jeg kjenner ham. Jeg vet hvordan de er.
Du er meg en fin en. Er vi noe bedre?
Er vi så spesielle? Vi er alle fattige her omkring.
Vi kan iallfall vise nestekjærlighet.
Hvorfor? Hva har jeg råd til å gi bort?
Var det jeg som staset deg opp for ingenting?
Var det jeg som tente håp hos deg?
Jeg prøvde bare å hjelpe deg.
Ingen bryr seg mer om familien sin enn du,
men vis i det minste sympati for andre med problemer.
Hvem skulle jeg bry meg om? Hvem passer på meg?
Jeg har gjort nok for folk i mitt liv.
Du vet hva jeg snakker om.
Nei, det gjør jeg ikke.
Si hva du har på hjertet. Hvilke folk?
Deg! Celia! Pappa, da han var syk.
Ikke spør hvilke folk. Hvor mange ganger fikk jeg juling for noe du gjorde?
Hvor mange kjoler avsto jeg fra for at du skulle ta deg bra ut?
Jeg var arbeidshesten, du var den pene.
Du har ingen rett til å snakke slik til meg. Det har du ingen rett til.
Dette handler om Jack. Du klandrer meg for det som skjedde med Jack.
Hvorfor tror du han er syk i dag?
Hvorfor måtte en politimann bære ham hjem klokken 03.00?
Så Nora kunne få dansetimer? Så Laurie kunne gå til lege?
Engst deg for vennen din, du,
ikke de som blir slept hjem for at du skal ha tak over hodet.
Hvorfor sa du ikke hva du følte om dette?
Jeg var for opptatt med å ta vare på alle.
Herregud...
Din og min mor krangler.
Om hva?
Om at din mor var arbeidshesten og min den pene.
Hva?
Kunne jeg ta Nora og Laurie ut herfra i kveld, hadde jeg gjort det,
men det kan jeg ikke. Jeg har ikke noe sted for dem.
Hvis de kan bli her noen uker til, blir jeg veldig takknemlig.
Til jeg finner meg noe eget.
- Så sender jeg bud på dem. - Ikke snakk sånn.
- Isen. - Ikke nå!
Jeg vet om ei dame på Manhattan Beach jeg kan bo hos.
Så finne meg en jobb.
Jeg gjør uansett hva jeg blir bedt om,
men jeg vil aldri være en byrde for noen så lenge jeg lever.
Blanche, hold opp!
Hva i helvete foregår her, for Guds skyld?
To søstre som har en krangel de burde hatt for 25 år siden...
Kate, fortell henne hva det vil si å være storesøster.
Kall henne navn, Blanche.
Be henne dra til helvete for første gang i livet ditt.
Når dere begge får det ut av systemet deres,
kan dere klemme og spise middag.
Den hersens isen min smelter, for Guds skyld.
Uansett hva Kate sier til meg, slutter jeg ikke å være glad i henne,
men jeg må flytte ut.
Gjør jeg det ikke nå, mister jeg den skarve selvrespekten jeg har.
Og når jeg blir gammel,
ønsker jeg å ha like mye selvrespekt som Mrs. Murphy tvers over gata.
Noe har skjedd siden du oppfører deg sånn. Det var ikke Blanche.
Det var noe annet. Hva?
Si til ungene at vi spiser på kjøkkenet i kveld.
Hei, Stan.
Du, Stan, har du...
Stan!
Stanley, vent!
Hvorfor gjør du dette? Du sier alltid at jeg ikke skal rømme.
Jeg rømmer ikke, jeg drar. Kun unger rømmer.
- Vet pappa om lønna mi? - Sa du det til mamma? Hvorfor?
Jeg hadde 12 flotte løgner.
- Jeg må dra. - Jeg har 1,12 dollar til deg.
- Det er sparepengene mine. - Jeg klarer meg.
Vær så snill, Stan.
- Ta pengene. - Jeg skal betale tilbake.
Blir det krig, skal jeg bli sersjant. De tjener gode penger.
Varer den lenge nok, kan jeg bli med. Kanskje i samme avdeling.
Ikke gå inn i hæren med mindre de henter deg.
Lov meg at du går på college.
Ikke dra, Stan.
De glemmer det. De blir ikke sinte på deg for evig.
Jeg var sint på deg. Jeg glemte det.
Jeg lager bare trøbbel.
Ikke bli som meg.
Jeg ser ikke hva som er så galt med deg.
Ta vare på deg selv, Euge.
Du, Euge.
Skriver du en historie om meg, så kall meg Hank.
Jeg har alltid likt navnet Hank.
Jeg antar det er et tidspunkt i alles liv
når man sier: 'I denne stunden er barndommen min over.'
Da Stanley gikk på toget,
visste jeg at min stund var kommet,
og jeg var redd.
Jeg var ensom,
og jeg hatet mor og far for at de gjorde ham så ulykkelig.
Jeg hatet til og med Stanley litt.
Fordi han etterlot meg til å bli voksen på egenhånd.
Jeg prøvde å holde meg så lenge jeg kunne, men visste de ville finne det ut.
Så jeg sa det bare.
Jeg fortalte at Stanley hadde dratt for å gå inn i hæren.
Hvilken hær?
USAs hær. Hvor mange hærer er det?
Aldri. Ikke uten å snakke med meg først. Ikke Stanley. Ketsjup.
Jeg så ham ta toget.
Han kommer ikke tilbake i kveld.
Han går rundt i New York.
Han er sint fordi vi kranglet.
- Han kommer hvis han fryser. - Hva slags krangel?
- Han mistet lønna.
Han spilte den bort i en biljardsalong. Han tapte 17 dollar.
Han prøvde bare å tjene inn pengene pappa tapte på ikke å arbeide.
Derfor gjorde han det. Derfor gikk han inn i hæren.
Han burde ha pratet med meg.
Jeg er faren hans! Er han redd for å snakke med meg?
Han er så glad i deg at han ikke ville fortelle det.
Etter lyden å dømme, tenkte jeg Stanley burde glemme hæren
og gå inn i Fremmedlegionen.
Jeg ville prate med deg.
Hvordan var middagen?
Jeg gikk ikke. Mr. Murphy havnet i en ulykke.
Så trist. Gikk det bra med ham?
Han har sine problemer, som oss alle.
Jeg var opprørt over at du dro i kveld uten å si adjø.
Det har du aldri gjort før.
Kan vi snakke om det i morgen?
Jeg drar, Nora. Jeg flytter ut i morgen tidlig.
- Hva snakker du om? - Tante Kate og jeg kranglet.
Vi sa noen forferdelige ting til hverandre.
Jeg skal bo hos min venn Louise på Manhattan Beach
til jeg finner meg en jobb.
Så sender jeg bud på deg og Laurie.
Helt utrolig.
Det er greit for deg å dra fra oss, men ikke for meg å dra fra deg?
Jeg engstet meg ikke for at du skulle dra.
Det var framtiden din jeg var bekymret for.
Jeg må gi opp den eneste sjansen jeg nok aldri får igjen, er det så?
Jeg må bøte for det du ikke kunne gjøre med ditt eget liv?
Hvilken rett har du til å dømme meg slik?
Dømme deg?
Jeg kan ikke prate med deg engang. Jeg eksisterer ikke for deg.
Jeg har prøvd å komme nær deg, men det var aldri plass.
Det du hadde å gi, gikk til pappa.
Da han døde, ga du det du hadde igjen til...
Fullfør det du skulle si.
Hele mitt liv har jeg har vært sjalu på Laurie.
Hun var så heldig at hun ble født syk!
Jeg ba om å få en fæl sykdom, eller bli påkjørt av en bil
så jeg skulle få et bein som var vridd og forkrøplet.
Da kunne jeg for en gangs skyld få krabbe til sengs med deg
en kald og regnfylt natt, prate med deg og holde deg
til jeg sovnet i armene dine.
For en gangs skyld.
Herregud, Nora.
Er det sånn du tenker om meg?
Er det verre enn det du tenker om meg?
Jeg skal ikke la deg såre meg!
Jeg skal ikke være en huggestabbe for frustrasjoner og ulykkelighet
som du eller tante Kate eller noen andre vil slenge på meg.
Jeg skapte ikke dette universet.
Jeg bestemmer ikke hvem som lever eller dør, er rike eller fattige,
eller hvem som føler seg elsket eller oversett.
Føler du deg snytt over at Laurie får mer?
Jeg føler meg snytt over at min mann døde 36 år gammel!
Beklager at du ikke føler deg elsket, Nora,
jeg skal gjøre det jeg kan for å endre på det,
men jeg går ikke tilbake til å være den redde, hjelpeløse kvinnen jeg skapte.
Jeg har allerede begravd noen jeg elsker.
Nå vil jeg begrave noen jeg hater.
Du tilhører onkel Sam nå. Du hører fra oss om tre uker.
Ikke vær engstelig, gutt. Vi skal gjøre mannfolk av deg.
Jeg skal gjøre min del.
Ok, soldat. Skriv under her.
Er det noe galt?
Hva?
Da drar jeg.
Jeg ville ikke dra uten å si adjø.
Blanche.
Ikke dra.
Jeg har dårlig samvittighet for det jeg sa.
Ikke la meg føle meg verre.
Det vil aldri være flere sinte ord
mellom deg og meg igjen, Kate.
Men jeg er redd for å føle meg bekvem her.
Når drar jeg hvis jeg ikke drar nå?
Døra står åpen. Dra når du vil.
Få deg jobb først. Skaff deg leilighet først.
Jeg kan forhøre meg om Murphy-huset.
Kan ikke være så dyrt. Hun gjorde jo aldri reint.
Hvor selvstendig kan jeg bli hvis jeg bor tvers over gata fra deg?
Langt nok unna til at du kan lukke døra di.
Nær nok til at jeg ikke føler meg så ensom.
Ok. 29 til 7. Kom igjen!
Kom igjen, Tony! Få ham til å treffe!
Gjør det bedre.
Jeg har den!
- Stan! - Hei.
Hva skjedde? Vervet du deg?
Det var nære på. Jeg besto legesjekken.
Det visste jeg du ville.
Da jeg skulle til å skrive under, stoppet jeg brått og gikk ut.
- Hvorfor? - Kunne ikke gjøre det mot pappa.
Akkurat nå trenger han meg mer enn hæren gjør.
Jeg trodde du ville være halvveis til rekruttskolen nå,
men jeg er glad du kom hjem.
Hei, mamma.
- Stanley er kommet. - Gå til Greenblatt's igjen.
Jeg trenger kremfløte og sukker.
Få ett kilo, til en sjokoladekake.
Ett kilo fra Greenblatt's?
Da trenger jeg identifikasjon.
Står til, mamma?
Blir du til middag?
- Jeg blir så lenge du lar meg bli. - Hvorfor skulle jeg ikke la deg bli?
Dette er hjemmet ditt.
Far har vært engstelig. Du skylder ham en forklaring.
Besk, gulaktig røyk vellet i går opp
rundt Hindenburg-palasset.
Bombefly, fulgt av jagerfly, suste over himmelen
mens Adolf Hitler forberedte besøket av Benito Mussolini.
Deres fascist-nazistiske-oppdrag kunngjorde de...
Hei, pappa. Hvordan føler du deg?
Ting tyder på at verken Mussolini eller Hitler ville...
Beklager at jeg ikke kom hjem i går kveld.
Jeg visste ikke hvordan jeg skulle fortelle deg om pengene.
Vet du ikke, Stanley, at ingenting du kan gjøre, er så forferdelig
at jeg ikke kan tilgi deg?
Jeg vet hvorfor du gamblet.
Jeg vet hvor lei deg du er.
Jeg tapte penger i spill i min tid. Jeg vet hvordan det er.
- Gjorde du? - Er du så sjokkert?
Tror du faren din er perfekt?
Går du gjennom livet i den tro at jeg var perfekt,
vil du hate deg selv for hvert feiltrinn du gjør.
Ikke vær så tøff mot deg selv.
Du er en god sønn, Stanley.
Jeg spilte bort 17 dollar, og du forteller meg hvor god jeg er.
Vent nå litt. Ikke misforstå.
Hadde du vært hjemme i går,
hadde jeg kastet deg og klærne dine ut vinduet.
I dag er jeg roligere. I dag hørte jeg på radioen.
I dag er jeg redd for oss alle.
Jeg skjønner.
Greit.
Etter lunsj ber du mor om unnskyldning,
og tante Blanche, for hun var også engstelig.
- Det skal jeg. - Og takk broren din også.
Han kom inn på rommet mitt og forklarte hvor mye du angret deg.
Han talte din sak så bra at jeg trodde Clarence Darrow var i rommet.
Kommer dere og spiser? Lunsjen blir kald.
Jeg vil vaske meg. Kan jeg prate med deg etter lunsj, mamma?
Hvor skal jeg, på nattklubb?
Det er i orden! Alt er i orden!
Hvem sa det ikke var det? Sa jeg ikke han kom hjem?
4 minutter og 22 sekunder.
Olympisk rekord i å gå til Greenblatt's.
- Hvor er Stanley? - Oppe.
Her er post til deg, pappa.
Herregud! Han åt trekvart kilo med sukker!
- Hører du er tilbake i familiens fold. - Alt er bare bra.
Pappa sa du tok meg i forsvar.
Ja. Jeg var knallgod.
For å vise min takknemlighet, har jeg kjøpt en gave.
Hva slags gave?
Lov meg at du har det på et sikkert sted.
Det skal jeg! Hva er gaven?
- Slit den med helsa. - Hva er det?
Lukk igjen øynene!
Nå kan du se.
Herregud!
Hun er naken.
Man kan se alt.
Ikke bli tatt med noe som dette.
- Hvem er hun? - Hun er fransk.
Sånn er alle damene i Paris.
Mener du at ei jente faktisk poserte for dette?
Lå hun bare der og lot en fyr ta bilde?
Det tilhører han som skylder meg 2,50. Det er mitt til han betaler.
Ikke ta pengene. La ham stå i gjeld en stund.
Legg det på et trygt sted.
Kom. Det er lunsj.
Om et øyeblikk.
Jeg kommer straks ned.
Jeg har mer til de som vil ha.
Jeg er så glad for at du er hjemme, Stanley!
Jeg var så engstelig for deg.
Jeg er glad for at du også er her, tante Blanche.
- Hei, Stan! - Hei, småen! Jeg har nesen din!
Du er så morsom.
Å, Herre, min Gud!
- Hva er det? - Hva er det, Jack?
Det er et brev fra London.
Min fetter Sholem kom seg ut. De kom seg ut av Polen.
- De er fri, Kate. - Gudskjelov!
Kona, moren og alle de seks barna.
De tar båten til New York i morgen. De er her om en uke.
- Kan de engelsk? - Tror ikke det. Et par ord, kanskje.
- Noen skrev dette for ham. - De har solgt alt.
- De tok kun med det de kunne bære. - Hvor skal de bo?
Vi må drøfte det med familien.
- Noen hos onkel Sol og onkel Eddie. - Hos oss.
Vi setter senger i spisestuen.
Jeg liker å spise på kjøkkenet.
Ungene kan bo hos Laurie.
- Nora kan sove hos meg, kan du ikke? - Ja visst!
Ikke tenk på pengene. Jeg skal be Stroheim om lønnspålegg.
De kom seg ut! Det er alt som betyr noe.
Hvor er den gutten igjen? Eugene! Alle venter på deg!
Kommer snart! Jeg holder på med noe!
'2. Oktober 1937,
et historisk øyeblikk i Eugene Morris Jeromes liv.'
'Jeg har akkurat sett det gylne palasset i Himalaya.'
'Puberteten er over.'
'Fremad og oppad.'